![]() |
Lähde |
Hyvin usein minulle esitetään milloin missäkin kysymys: mitä
baptistit oikein ovat? Miten he eroavat muista? Kysymys sinänsä ei ole
hämmentävä. Vapaista suunnista baptistikirkko on oikeastaan aika pieni, vaikka
siihen lisäisi ruotsinkieliset ja baptistikirkkoon kuulumattomat
baptistiseurakunnat. Suuntauksena olemme siis hyvin pienessä marginaalissa Suomen
väestössä. Maailmanlaajuisesti tilanne on kuitenkin toisenlainen. Yleensä en
kailota ensisijaisesti sitä, mihin seurakuntaan kuulun, koska minulle on
tärkeämpää se, että olen uskossa Jeesukseen.
Mitä baptistit sitten ovat? Historian valossa meidät tunnetaan
ennen kaikkea siitä, että kastamme uskoon tulleita ja siitähän sana baptisti
tuleekin. Nykyään meidät tunnetaan edelleen samasta asiasta, mutta kuitenkin
lähinnä historian kautta. Baptisteilla on ollut Suomessa kasvun kausia silloin
tällöin, mutta nykyään todella monelle baptistit ovat erittäin vieraita.
Mitä kristityt sitten ovat? Miten kristillisyys näkyy tässä
kansassa? Vertaa sitä mitä näet siihen mitä apostolien teoissa 13:3-4 sanotaan:
”Niin he oleskelivat siellä kauan aikaa ja puhuivat rohkeasti, luottaen
Herraan, joka armonsa sanan todistukseksi antoi tapahtua tunnustekoja ja
ihmeitä heidän kättensä kautta. Ja kaupungin väestö jakaantui: toiset olivat
juutalaisten puolella, toiset taas apostolien puolella.”
Kyseessä oli Paavalin ja Barnabaksen retki Ikonionissa,
jossa he julistivat evankeliumia. Huomattavaa on se, että Ikonion ei ollut
mikään pieni kylä. Kyseessä oli Lykaonian maakunnan keskus, jossa ihmisiä
virtasi. Kaksi miestä sai koko kaupungin liikkeelle niin, että väestö
jakaantui. Kovinkaan monelle ei varmasti ollut epäselvää, kuka Jeesus on. He
näkivät omin silmin kuinka Paavalin ja Barnabaksen julistama sanoma
vahvistettiin siten, että ihmeitä alkoi tapahtumaan. Ei ihme, että myöhemmin
Lystrassa ihmiset luulivat heitä jumaliksi.
Kuvittele millaista olisi ollut katsella vierestä noita
tapahtumia. Monet varmasti itkivät onnesta sen tähden, että pitkään vaivannut
vakava parantumaton sairaus parani. Ennennäkemättömiä asioita tapahtui, eikä
voitu kieltää etteikö ihmeitä olisi tapahtunut.
Kun katsomme tämän päivän elämää, näemmekö jälkeäkään
tuosta? Ihmisiä saattaa virrata hakemaan Tokmannista ilmaista ämpäriä, pubiin
hakemaan lisää olutta tai jäähalliin katsomaan ottelua. Mutta Jeesus on jäänyt
monelle epäselväksi. Hänestä on tullut historiallinen hahmo, jota monet
kunnioittavat hyväntekijänä, opettajana ja filosofina. Moni ei tiedä, että
Jeesus on oikeasti Jumalan Poika tai että Jeesuksen voi tuntea. Moni ei tiedä,
että ihmeet ja merkit voisivat olla tänäkin päivänä keskuudessamme, koska Pyhä
Henki edelleen vaikuttaa niissä, jotka uskovat. Miksi emme saa kansaa
liikkeelle? Miksi emme näe ihmisiä tulevan uskoon suuressa mittakaavassa? Miksi
emme näe ihmeitä?
Jumala rakastaa baptisteja(kin) ja varmasti siksi sallii,
että tällaisia vakavia ajatuksia herää monien mieleen. Mutta eikö se olisi
todellinen revolution, että meidän sydämemme muuttuisivat niin, että kenellekään
ei jäisi epäselväksi kuka Jeesus on ja miten hän tänä päivänä vaikuttaa? Ja kun
joku taas kysyisi että keitä ne baptistit ovatkaan, voisi vain vastata että
kristittyjä, joiden sydän palaa Jeesukselle - tuletko Jumalanpalvelukseen
ottamaan asiasta selvää?
Ei kommentteja:
Lähetä kommentti